Én és én meg a Bono

Rajongásom a U2 iránt, valamikor még a harmadik pun háborúk idején kezdődhetett. Szerintem minden rajongó vágya, hogy kapcsolatba lépjen az együttesel valamilyen szinten. Sokan csak úgy spontán találkoznak velük a szállodák előtt, vagy éppen olyan szerencsés helyzetbe kerültek, hogy a fő ír suttyó felhúzta őket a színpadra. Vannak olyanok, akik mint a Jagermejszter reklámban, vadásznak a banda tagjaira, és ereklyeként őrzik a nehezen megszerzett szőrcsomókat. Nos az én harmadik típusú találkozásom hosszú, gondos tervezések eredménye. Semmit nem akartam a véletlenre bízni, így eldöntöttem akkor fogok testközelbe kerülni az együttessel, mikor az a legkézenfekvőbb: a koncerten. Igen is a keblemen fogom
A tervezgetés tehát még jó fél évvel az európai koncertsorozat előtt megkezdődött. Olyan dolgokat próbáltunk összeszedni Mezei Szabolcs barátommal, ami tényleg vicces és feltűnő. Rengeteg jó ötlet került kukába idő hiánya miatt. Végül is csak a legfontosabbak készültek el: néhány vicces szóróanyag, és a leporellóként működő tábla az együttes szórakoztatására:

DEVIL inside – Ennek későbbiekben kiderül az értelme
I’m the Biggest U2 FAN in the WORLD! – Ha a U2 a legnagyobb banda, miért ne lehetnék én a legnagyobb rajongó :)
Don’t skip the FLY – Legkedvencebb U2 nótám, már a kezdetek óta, és nem szerettem volna ha kihagynák
Don’t skip the Sweetest Thing – Ezt a nótát is szeretem, kíváncsi voltam, hogy szól élőben
Le’t Swap SHADES – Egyszerűen szeretem Bono szemüvegeit, és az övé jóval drágább :)
Evil U2 is watching YOU! – És még négy lefelé mutató nyilacska. Elevation klip után szabadon
WED me and my GIRLFRIEND! – A színpadra jutás egyik esélye, sajnos Bécsben nem jött össze. 
I’ve got your WALLET – Hát ezt csak úgy, mert hülyék vagyunk.
Let me PLAY DESIRE – Újabb lehetőség, hogy a színpadon köthessek ki. Francos Bono más sorsot szánt nekem…
You STOLE my BOAT! – A kedvenc történetem alapján az AT THE END OF THE WORLD című könyvből. Bono szeret csónakokat lopkodni, ennyi a sztori dióhéjban.
Bono is a TICKET SCULPER – Ezt már sajnos más is elsütötte egy pólón annak idején, nem került fel a táblára.
BONO is a bastard, and U2… – Ez is a cenzúra martaléka lett

Sok munka volt vele, de valahogy még nem éreztem, hogy ezzel megvan az ingyenes fellépőm. Kellene még valami kis blikfang, egyszerű, de hatásos ötlet. Ekkor jutott eszembe az ördög hatalma, MacPhisto személye mindig is nagy feltűnést keltett, jó és rossz értelemben is. Hát akkor itt az ideje kibővíteni ruhásszekrényemet. Az aranyöltöny elkészítésében Farkas Réka barátom volt segítségemre. Cserébe én egy bécsi U2 koncertjegyet ígértem. Meg kell hogy mondjam csodálatos munkát végzett. A többi kellékről, ing, cipő, szarvak, fogakról már én gondoskodtam. A terv tökéletesítéséhez azonban még kellett a koncertjegy, melyhez gondolom nem kell elmesélnem milyen áron jutottam hozzá.
Végül is három városban jártam az együttessel, Párizs, Bécs és Berlin. Csak Berlinben használtam jelmezem, addig csak a táblámat dörgöltem Bonyó orra alá. Nem volt nehéz :) Hál’ istennek bejött neki. A bécsi koncert után azonban rögtön másnap jött is a berlini. Sok élménnyel gazdagodtam az első két koncert ideje alatt is, de helyhiány miatt, csak a lényeggel folytatom. Szabolcs volt az aki a német fővárosba elkísért. Egy ír származású barátunknál, Shane-nél laktunk, aki maga is U2-t zenél. Azt hiszem koncertre jutásunk, firnyákos történetét nem hagyhatom ki. A lényeg, hogy miután kiöltöztünk elindultunk volna otthonról, ha éppenséggel a kulcs nem maradt volna a gomb kilincses ajtó mögött a lakásban. Ja igen, Szabolcs az esze mellett a jegyét is ott bent hagyta. Shane ekkor már rég a sorban ált a Waldbühne bejáratánál. Vasárnap volt, a házban senki sem volt otthon, házmester pedig sosem volt. Az egyetlen kulcs bent maradt! Szabolcs izgatottan Shane-hez sietett a kellemetlen hírrel, közben persze eleredt a jégeső, miért ne. Pár óra múlva meg is érkeztek egy lakatossal, aki 200 Márkáért nagyon kétségesen segített nekünk. Na jó, most már csak egy gond volt, az rossz időjárás, ugyanis a koncert szabadtéri. Csodák csodájára az eső azonnal elállt, ahogy a kapukat kinyitották. Persze mire mi bejutottunk a hátrányunk miatt, a SZÍV márt teljesen megtelt. Szétválunk, de azonnal rámtalált Anna, akivel Párizsban ismerkedtem meg. Barátjával sikerült bejutniuk a szívbe, és engemet könnyen észrevett. Csillogtam a tömegben, mint a hülyegyerek. Kiküldte barátjával saját karkötőjét nekem, hogy azzal mehessek be. Nem akartam túl nyilvánosan feltenni, sokat szenvedtem vele. Közben oda oda szóltak nekem, hogy szevasz, te vagy MacPhisto? “Nope! Pete the Chop, asshole!” meg, hogy “lécci egy fényképet!” Aranyosak voltak. Volt aki megemlítette, hogy a rádióban épp rólam beszélnek, “a koncerten egy aranyruhás fazon, garázdálkodik.” “Kick ass, remélem Bono is hallgatja!” De a legviccesebb az volt mikor odajöttek azt mondani: “Szevasz vámpír!” “Te, a Rocky Horror Show csak a jövő héten lesz!” Utólagosan szeretném üzenni nekik, “@#>°%!!!” Na, végül is elvonhattam a szekuritisok figyelmét öltözékemmel, és nem nagyon vizsgálták meg tropár állapotban lévő karkötőmet. Végre bent voltam, bent a világ közepében, bent a szívben! Hihetetlenül jó érzés volt, a kifutó, mint két gondoskodó kéz tartotta ölbe rajongók százait. Szerencsére Anna és barátja elöl találtak helyet, a színpad jobb oldalánál, én is közel tudtam állni. Shaneről és Szabolcsról, nincs hír. Nem veszik fel a telefont, és nem is látom őket. Ekkor veszem észre Szabi, kissé frusztrált ábrázatát. Hogy vigyem be, bazzeg, hogyan? De szerencsére segítség kéznél van, Shane egyik barátja viszi ki a karperecemet Szabolcsnak. Így már hárman jutottak be ugyan azzal a rongyos szalaggal. Shane, sajna kint maradt, bár rossz helye igy sem volt a szív csücskénél. Felcsendülnek az ismerős intro zenék. Aki tudja mit jelent ez, rögtön elkezd remegni. És itt vannak újra, újra színpadon. ELEVATION Óriási energiákat szabadít fel mindenkiben a kezdés. A hangulat ismét magasan szárnyal. Na végre észrevett! Úgy néz rám, mint aki most lát életében elősször nagyon fehér embert. Nagyon néz, nagyon néz… Adam is elkezd szemezni velünk. Na, hát akkor olvasgassátok a táblámat. Adamnek baromira tetszik, ötpercenként jön vissza az újjabb szövegek miatt. Egyfolytában mosolyog, hihetetlen egy pasas. UNTIL THE END OF THE WORLD. Bono elkezd sétálni a kifutón. Vazze erre jön! Melyiket mutassam? “I am the BIGGEST U2 fan in the WORLD” Bono rámnéz: “I know…” Hát ezt megbeszéltük! Szabolcsot is stíröli a manusz. KITE Bono:Hola hold? Ahh ott a Hold! STUCK IN A MOMENT Bono: “Elnézést a rossz idő miatt… Jajj egy felhő” :) Az égen márcsak egy ártatlan bárányfelő árválkodik. IN A LITTLE WHILE. Egy Ramones pólóba csomagolt kishölgyet húz fel Bono a színpadra. Sokáig fent van, nagyon sokáig. DESIRE Bono elkezd csúszkálni a kifutón: “Óvatosan Adam, csuszik” WHERE THE STREETS HAVE NO NAME Teljesen sötét van már, gyönyörűen megvilágítják a fények a közönséget. MYSTERIOUS WAYS, THE FLY Hopp, ez a Fly intrója! Kösz, hogy tényleg nem hagyjátok ki! Bono, te most engem bámulsz? Aj, megindult felém, és csak néz! Nemigaz, valóban azt akarod amire gondolok? Leguggolt és kezét nyújtja, pont ahogy elképzeltem! Megyek öcsi! Várj, rohadt Security nem veszi észre, nem engednek előbre! Basszus mindenki megindult! Várj! Bono! Ahh, egy erős kéz hátulról megragad! Kösz Szabolcs! Odanyom Bono kezébe! Jezus, de baromi erősen húz! Óvatosan, kiszakítod a gagyám! Fent vagyok, megigazítom a szarvam, és végre körbetekintek. Csodálatos! A lábam előtt fekszik Bono fele királysága, közel 20ezer ember. Mindenki színes fényáradatban úszik és minket néz! Csinálok is egy két MacPhistos motdulatot. Ott van Szabi! De Bono itt áll mellettem, és még nem néztem oda. Erősen szorít, nagyon erősen! Lazíts haver, nem bántalak. Na most már csak azért és odaforulok, és szemügyreveszem újdonsült barátom… Hijj, egymagasak vagyunk! “You walk out into the Waldbühne, the lights go down and everything changes, light and motion, light and motion, you turn a light on emotion!” Integet, meg beszél valamit, csak annyit értek, hogy “everything changes!” Ezt most rám mondja? Baj, hogy beöltöztem! Nem ám nyilvánosan megaláz, meg elküld a balfenékre! Ne haragudj, ha ez kell, hogy feljussak, akkor igen is beöltözök! Felémfordul, és a szemembe néz. Mélyen a szememen át az agyamba! Fáradt, kis gomb szemeivel belém néz. Csodálatos! Na mit tudtál meg? Én is nézem, egészen közelről. Közben elkezdtünk körbe körbe forogni, szépen lassan. Itt táncolok a színpadon, hát kérem! “Love, we shine like a burning star, fallin’ from the sky, tonight” Nagyon remeg a bal lábam! Ez nekem túl gyors! “One more time” Én is, én is had énekeljek! “Love, love, love. We shine like a burning star fallin from the sky, tonight” Bocsi, én a hátsó szólamot énekeltem, Te miért nem folytattad? Egyáltalán jó volt? Miért nézel ennyire? “Thank You” Neked, mindent! Hopp ez már a Fly! Micsoda zózás, micsoda fények! Edge  úgy villog, mint az istennyila! Bono meg itt ugrál előttem! Basszus, zúzás! Haverok! Buli! Adj neki! Ugrálok, ugrálunk, mint két hülye veréb! Nagyon felszabadító! Talán 21 év minden bennem ragadt dühe és bánata elszállt! Megtisztultam:) Van ez így! Mint mutatsz, cimbi? Ne menj el! Jaj ne, miért kezdek lemászni, még maradni akarok! De valami lehúz! Ez a rohadt lelkiismeret! Még egy kicsit ücsörgök azért, legalább addig míg ennek a két kedvesen mosolygó security fazonnak, leadom a fényképezőgépet, amivel sikerült nem csinálnom semmit! De jó innen fentről! Ahh, Edge énekli a refrénben a hátsó vokált, több koncertes kihagyás után. Na, ugye hogy jól szóltam! Nincs mit Edge! Na most már lemászok! Fogtok erősen fiúk?! Szevasz Bono haver, csá U2! Még találkozunk… Mennyi kedves ember van idelent is, mindenki mosolyog. Kedvesek. Na Szabi, megcsináltuk! Köszönöm mindenkinek! Felvette valaki?

©2001 LeMon Vox

http://limelight.pcdome.hu